-Hej, søster. -Hej, Billie Jean. Hvordan går det?
-Søster Helen er søreme forsinket. -Jeg har en seddel med fra mor.
Den tilsynsførende har bedt os komme i morgen. Kan du klokken syv?
-De nye digtsamlinger! -Dit digt er helt tværet ud.
Jeg har fået et brev til fra ham fyren. Ham den dødsdømte.
-Nåh, ja. -Kan du ikke skrive til ham?
Jo, jeg kommer efter timen. Det er tværet ud...
Man kan godt læse det.
"Der står en kvinde i mørket. Hun har en stor favn at holde dig i."
"Men man føler ikke hendes arme, før man ser hendes ansigt."
"Så står man der og venter på lyset, hvor vejen ender."
-Det var smukt, Idella. -Tak.
Min advokat er forsvundet, så jeg har brug for hjælp-
-og ellers tager jeg gerne imod besøg.
-Her sker ikke så meget. -De har ikke råd til en advokat.
Mange dødsdømte ringer til os i desperation for at få en advokat.
-Vi arbejder gratis. -De slås ikke ligefrem om opgaven.
Kære søster Helen. Tak for brevet.
Jeg skriver fra mit hjem, min celle.
Jeg er her 23 timer i døgnet. På dødsgangen arbejder man ikke.
De isolerer os fra de andre.
Vi er eliten, for vi skal steges.
Man bliver slap. Jeg løfter rundt på mit skab for at holde mig i form-
-men man bliver let fed. Ris, kartofler, pandekager, bønner.
Sommetider føler jeg mig som en so, som bliver fedet op til jul.
Jeg drømte, jeg skulle steges i stolen. Gud havde kokkehue på.
Han rullede mig i rasp og slikkede sig om munden.
Man får de særeste tanker-
-når man er omgivet af folk, som vil tage livet af en.
Men tak for brevet.
Jeg får ikke mange breve eller gæster. Familien kommer ikke.
Jeg forstår dem godt.
Det er langt at køre hertil fra Slidell.
-Godmorgen. -Godmorgen, fader.
-Søster... -Helen Prejean.
-Har De besøgt et fængsel før? -Nej, fader.
Vi sang engang på ungdomshjemmet i New Orleans. De nød "Kumbaya".
De digtede deres egne tekster: "Nogen vil flygte, oh Herre."
Vagterne bad os synge en anden sang.
-Hvor er Deres ordensdragt? -Dem har vi ikke brugt i tyve år.
De kender vel Pavens ønske om nonners klædedragt?
Paven sagde "karakteristisk klædedragt", ikke "ordensdragt".
I tolker det vel, som det passer jer.
Matthew Poncelet... Ham husker jeg fra nyhederne.
Han og en anden mand skød to unge mennesker, voldtog pigen-
-og stak hende flere gange med en kniv.
Ved De, hvad De går ind til?
Hvad er det så, søster? Morbid fascination?
-Dybfølt medlidenhed? -Han skrev og bad mig komme.
Der er ikke romantik. Jimmy Cagney siger ikke: "Jeg er uskyldig."
"Gid nogen blot ville tro mig." De er alle forbrydere.
De vil udnytte Dem på alle måder. De må være meget forsigtig.
-Forstår De det? -Ja, fader.
Mændene ser ikke så mange kvinder. En ordensdragt indgyder respekt.
At De trodser reglerne, vil opmuntre dem til at gøre det samme.
Kvinde på vej!
Vent derhenne. Vi henter ham.
Nu er jeg her, Matthew.
Tak, fordi du kom.
Tænk, at jeg skulle få besøg af en nonne.
-Du er altså nonne? -Ja.
-Du kan tale om, hvad du vil. -Du er ærlig.
-Hvad mener du? -Har du gjort den slags før?
-Har du været tæt på en morder før? -Det tror jeg ikke.
St. Thomas vrimler med niggere. De dræber hinanden på samlebånd.
Jeg troede, dit brev var fra min eks og havde nær flået det i stykker.
Hun stak mig og ringede til strisserne.
-Hun gjorde vores barn faderløs. -Er det en dreng eller en pige?
-En pige. -Hvad hedder hun?
Du spørger meget. Hold op med det.
Du skrev, at du arbejder med fattige. Din far var advokat.
-I havde mange penge, hvad? -En del.
-Og du bor i St. Thomas. Er du gal? -Jeg bor, hvor jeg arbejder.
-Hvor bor du? -Her.
-Var din familie fattig? -Der er ingen rige på dødsgangen.
-Så har vi noget tilfælles. -Hvad?
Vi bor begge to sammen med fattige mennesker.
Skal du ikke spørge, hvorfor jeg sidder her?
-Præsten har fortalt det. -Farley?
Han er meget religiøs.
Jeg har ikke dræbt nogen. Carl gik balalajka. Han burde sidde her.
Han gik amok. Jeg var bange og parerede ordre. Han dræbte dem.
-Så du til, mens han gjorde det? -Hør nu her, hvad der skete...
Vi var høje, da det skete. Jeg havde ikke sovet i to døgn.
Jeg var skideskæv. Men jeg dræbte dem ikke.
Jeg har ikke dræbt nogen. Det sværger jeg på.
Ali...
-Ali? -Det hedder hun.
-Hun er sød. -Hun er 11 eller 12 nu.
Jeg har kun set hende en gang. Da hun var tre.
-Skriver du til hende? -Hun er i pleje et sted i Texas.
Så er tiden gået.
De begynder at slagte folk nu. Det er Tobias' tur i aften.
Vagterne vædder om, hvem de næste bliver. Jeg står skidt.
Jeg kan appellere, men nogen skal aflevere min afsøgning.
Vil du hjælpe mig?
-Kan du skrive en ansøgning? -Man lærer hurtigt, når man skal.
Kald det motivation. Jeg har siddet her i seks år.
Jeg har læst et hav af jurabøger. Her er materialet fra min sag.
Det kan måske hjælpe. Find en en advokat, så kan jeg appellere.
-Du kommer ikke tilbage, vel? -Er der flere kopier?
Ja, men jeg vil ikke spilde dem på dig, hvis du ikke vil hjælpe.
Tak for tilliden.
Jeg stoler ikke på nogen herinde, søster.
Du hverken fedter eller maler fanden på væggen. Det er godt.
Du er modig.
Du bor i et kvarter, hvor hver eneste nigger er bevæbnet.
Kom nu, Helen! Slå!
Spiller du død? Tror du, du kan snyde os, dit dumme dyr?
-Hvor hurtigt kørte jeg? -120 km i timen, frue.
-Er De nonne? -Ja.
Jeg har aldrig givet en nonne bøder. Jeg stoppede engang en skattemand.
Året efter kom jeg til torskegilde.
De får lov at slippe. Men hold farten nede.
Fredag aften var Walter Delacroix og Hope Percy, 17 og 18 år-
-to glade mennesker, som var ude at feste.
De blev skudt i nakken to gange på klos hold...
Udover mordene-
-er de sigtet for kidnapning og voldtægt.
I fire uger før mordene havde de spredt skræk og rædsel i området.
Politiets talsmand udtaler...
Poncelet slog en hånlatter op, da juryen kendte ham skyldig i mord.
Poncelet hævder, at Vitello dræbte dem begge to.
-I tror, han lyver. -De anklager hinanden. Nogen lyver.
-De var der begge to. -Hvorfor blev kun en dømt til døden?
Sagen mod Poncelet var stærkere. Vitellos advokat var bedre.
-Han såede tvivl hos juryen. -Han får livstid, Poncelet skal dø.
Sort uheld.
Han har brug for hjælp.
Hilton Barber kender sagen, men afslog.
-Du kan måske overtale ham. -Med det formål at få ham frikendt?
-Det vil jeg ikke være med til. -Han var der og får livstid.
I Louisiana er livstid livstid.
Vi vil bare forhindre staten i at dræbe ham.
Vil du slippe? Fint nok. Du behøver ikke at tage derind igen.
Giv hårdere straffe. Slå ned på de dommere, som dømmer for mildt.
-Hallo? -Søster Helen?
-Hvem er det? -Matt Poncelet.
Mange andre sidder i årevis, så jeg var ikke forberedt.
De har valgt en dato. Jeg skal dø!
Den 13. Jeg skal bruge en advokat for at søge om benådning.
Jeg ville prøve selv, men uden advokat ingen prøvesag.
Jeg kender en advokat, som måske kan hjælpe. Jeg skal nok prøve.
Hjælp mig, søster. Jeg har kun dig. Jeg er på vej mod døden.
Jeg har ikke hørt noget. Du svigter mig vel ikke?
Jeg skal nok skaffe en advokat. Prøv at slappe af.
Der er gået seks år. Det er på tide at få det overstået.
Jeg vil se ham dø.
Appelleres dommen ikke, vil Poncelet blive henrettet med gift.
Det er Helen. Kan jeg få navnet på den der advokat?
Hvor længe har De rådgivet dødsdømte fanger, søster?
-Jeg har kun mødt ham en gang. -Hvad er Deres indtryk af ham?
Jeg bryder mig vist ikke om ham.
-De er nok til mere hjælp for ham. -Jeg vil gøre mit bedste.
Domstolen er imod, at man appellerer en dødsstraf.
Selv om man kan bevise folks uskyld, nægter de at prøve sagen.
"Har mange kaniner."
-Er det en reklame eller et nødråb? -Eller er det pral?
Arme mand. Han købte to kaniner, og nu er han ved at drukne i dem.
De kommer ud som popcorn!
De giver mig en dato, dagen før guvernøren stiller op til genvalg.
Ja, det er politik. Men sig ikke det til benådningsnævnet.
Fordi omtrent hele flokken er guvernørens politiske støtter.
De vil ikke kaldes uduelige af en dødsdømt morder.
Du må fremstå som et menneske, hvis de skal benåde dig.
-Det skal bevises, jeg er uskyldig. -Det kommer. Vi appellerer.
Men det her er benådningsnævnet. De vil tænke på forbrydelsen-
-og betragte dig som et uhyre.
Man dræber lettere et uhyre end et menneske. Vi skal bruge din mor.
-Hun skal være til stede. -Nej, hun begynder bare at tude.
-Hun skal være der alligevel. -Nej, hun skal ikke møde forældrene.
Undskyld, jeg afbryder...
Du har ret i, at det bliver slemt for hende. Men hun er din mor.
-Hun bør få lov til at tale din sag. -Hun flæber bare.
Det har hun også ret til.
Tænk, hvis du dør, uden hun fik lov at tale din sag?
Så vil hun altid spekulere på, om hun kunne have reddet dig.
Jeg skal nok tænke over det, men jeg nægter at fedte for nogen.
-Hvad laver du, Kenitra? -Et postkort til min mor.
FORÆLDRENES SORG FORSVINDER ALDRIG
God påske.
-Mrs Poncelet? -Nej!
-Jeg beder Dem, mrs Poncelet. -Hun bor ikke her.
-Hvem er det? -Mig navn er søster Helen Prejean.
Jeg kender Deres søn, Matthew.
God påske.
Er De virkelig nonne?
-De er ikke fra tv? -Nej.
-Sikker? -Ja.
-Hvordan kender De Mattie? -Jeg mødte ham i fængslet.
Man ved aldrig, hvem der kommer rendende.
Hvad vil De? Har Mattie sendt Dem herned efter penge til smøger?
Hvad vil De så?
De har fastsat en dato for Matthews henrettelse.
Ja, de ringede og spurgte, om jeg havde en begravelsesforsikring.
-Men jeg har knap nok penge til mad. -Sagen skal i appelretten.
-Advokaten synes, De skal være der. -Hvad synes Mattie?
-Han er urolig og vil beskytte Dem. -Det er lidt sent.
De viste et indslag i tv og sagde, at jeg havde hjulpet ham.
Som om jeg var kriminel. Nu er jeg berømt.
I går var der to damer, der gloede på mig i butikken.
Jeg hørte den ene sige:
"Jeg glæder mig til, de henretter det uhyre til Matthew Poncelet."
Det var ondt sagt.
Mine drenge har det svært i skolen.
De andre driller dem, slår dem og råber efter dem.
De lagde et dødt egern i Troys skab, så han kom tudende hjem.
Hvad har han gjort?
Jeg prøver at forstå, hvad jeg gjorde forkert.
Det begyndte at gå skævt for ham, da han var 15 år.
-Hans far var der aldrig. -Der er mange enlige forældre.
Deres unger myrder og voldtager ikke. Han udnytter dig.
-Har du talt med ofrenes forældre? -Tror du, de har lyst til det?
-Har de ikke brug for dig hjemme? -Jo, men jeg er der jo endnu.
Hvorfor hjælper du mordere? Al den energi du bruger på dem-
-kan du bruge på at forhindre andre i at ende på dødsgangen.
Mors venner har læst dit navn i forbindelse med Poncelets i avisen.
-Stod mit navn i avisen? -Det er ikke det. Jeg er nysgerrig.
-Hvad har trukket dig ind i det her? -Det ved jeg ikke.
Jeg føler mig mere kaldet end trukket.
Han er i knibe, og jeg er den eneste, han stoler på.
Du har hjertet på det rette sted, men det må ikke følge et tomt hoved.
Eller en tom mave!
Du tog altid herreløse dyr med hjem. Havde vi beholdt dem-
-havde der ikke været mad til børnene.
Du har et stort hjerte.
Pas på, at andre ikke udnytter det.
Det skal jeg nok.
Jeg var 12, da far tog mig med på værtshus og bød på whisky.
Jeg pegede på en flaske: "Den der med den fine etiket."
De andre var ved at dø af grin. Vi blev skidefulde.
Far var en god mand. Han arbejdede hårdt. Jeg har arvet hans hænder.
-Hvor gammel var du, da han døde? -14.
-Hvorfor er du nonne? -Jeg følte mig tiltrukket af det.
-Hvorfor er du kriminel? -Uheld.
Min familie gav mig kærlighed, og det ville jeg gengælde.
Vil du ikke gerne giftes, forelske dig og dyrke sex?
-Vil du ikke snakke om det? -Jeg har mange nære venner.
Jeg har aldrig dyrket sex, men man kan være intim på andre måder.
Man kan dele sine drømme, tanker og følelser. Det er også intimt.
Vi er intime lige nu, ikke?
Jeg har talt med din mor. Hun vil gerne komme i retten-
-hvis du vil have det.
Jeg nyder at være alene med dig. Du ser godt ud.
Se på dig. Døden ånder dig i nakken-
-og du flirter med mig. Jeg kom ikke for at underholde dig.
-Vis lidt respekt. -Fordi du er nonne?
Fordi jeg er et menneske. Alle mennesker har krav på respekt.
Hvad så med din mor?
Mattie havde det svært, men han var en god dreng.
Da han var 16 år...
Lad os være ærlige. Man finder ikke mange rige mennesker i dødscellerne.
Matthew Poncelet sidder her, fordi han er fattig.
Han måtte tage den advokat, staten gav ham. En skattejurist-
-som aldrig havde haft en sag, der kunne give dødsstraf. En amatør.
Retssagen varede fem dage. Advokaten havde en protest-
-i løbet af hele sagen. Men havde Matthew haft penge...
Så havde han hyret de bedste advokater, som igen havde hyret-
-de bedste efterforskere, en ballistikekspert og en psykolog.
Og så var det sikkert og vist-
-at Matthew Poncelet ikke havde siddet her i dag og bedt for livet.
Dødsstraffen er ikke ny. Den har været brugt i århundreder.
Vi har begravet folk levende, halshugget dem, brændt dem...
De skulle se billederne.
Vi har ledt efter mere humane metoder-
-til at henrette uønskede elementer. Vi har skudt dem og gasset dem.
Men nu...
Nu har vi udviklet den mest humane metode af alle:
Giftsprøjten.
Vi spænder fyren fast og bedøver ham. Så får han en sprøjte til-
-så hans lunger klapper sammen. Den tredje sprøjte stopper hjertet.
Vi afliver ham ligesom en gammel hest.
Hans ansigt sover, mens hans indre organer gennemlever Harmagedon.
Den første sprøjte er afslappende, ellers ville hans ansigt forvrides.
Vi smager ikke hævnens blod-
-når hans organer forvrides og trækkes sammen.
Vi sidder der bare, mens vi nikker og siger:
"Retfærdigheden er sket fyldest."
Der er gået seks år siden mordene på Hope Percy og Walter Delacroix.
Nu må retfærdigheden ske fyldest. Sagen er gransket nøje.
Ikke kun af domstolen, men i flere appeller til diverse instanser-
-samt i mr Barbers skrivelser.
Der er ingen tvivl om morderens identitet.
Matthew Poncelet er ikke en god dreng, men en hjerteløs morder.
De to mord var overlagte, modbydelige og grusomme.
Han skød Walter to gange, han voldtog og stak Hope 17 gange-
-før han skød den søde pige i nakken to gange.
De to familier skal aldrig se børnene få deres eksamen.
De skal aldrig deltage i deres bryllup eller fejre jul med dem.
De får ingen børnebørn.
De beder blot om retfærdighed for deres store tab.
Tag en dyb indånding, fat mod-
-og henret Matthew Poncelet.
Ventetid er altid et godt tegn, men jeg ved ikke, hvordan det gik.
Det bedste er, hvis de får øjnene op for deres egen andel i hans død.
Undskyld mig.
Jeg er Walter Delacroixs far.
-Det gør mig ondt for Deres søn. -Jeg er katolik. De hjælper ham...
Men De har ikke hørt hverken vores eller familien Percys side af sagen.
Hvordan kan De hjælpe ham og glemme, at vi måske også har brug for Dem?
Jeg troede ikke, De ville tale med mig, mr Delacroix.
-Vi skal ind nu, Earl. -Mary Beth og Clyde Percy.
-Det gør mig ondt for Deres datter. -Ja, ditto. Undskyld os.
De har sikkert set en side af Matt Poncelet, som vi ikke har set.
Han viser Dem nok sin bedste og mest sympatiske side.
Men han er en ond mand.
Han kidnappede to teenagere, voldtog og dræbte dem.
Det svin tog min eneste søn fra mig.
Mit navn dør med mig. Det er slut med familien Delacroix.
Jeg tænker på Dem og Deres familie og det, der skete Deres søn.
Nu får De mit nummer, og De er altid velkommen til at ringe.
Skulle jeg ringe til Dem?
Tænk Dem om, søster. Det virker temmelig arrogant.
Undskyld mig.
Går det?
Vi må hellere gå ind.
Nævnet afslår Matthew Poncelets ansøgning om benådning.
-Henrettelsen sker om en uge. -Opgiv ikke håbet, Matt.
Der findes en dommer oppe i systemet, som kan stoppe det.
Bagefter er der højesteretten og guvernøren. Jeg taler med ham.
Jeg har kun dig nu. Jeg har krav på en rådgiver. Er det dig?
Rid ind i solnedgangen med mig.
Du skal være sammen med ham flere timer hver dag.
Og den dag han skal henrettes, skal du være der hele tiden.
Det er ikke nogen let opgave. Man bruger som regel en præst.
Du må være realistisk. Chancen for succes er en til tusind.
Det er barsk.
Hvis det var en dronning, kunne du gå bagom.
Du kan springe tre felter den vej og så gå hele vejen tilbage.
Hun har en joker, som hun ikke vil lægge.
Min tur... Et es!
Hvor heldigt! Hvis er det?
Dræb ham ikke, han er Guds barn og blabla... Hør efter, godtfolk-
-advokater og mordere! I kan ikke sidde på den høje hest.
I har ikke den moralske ret til at gøre det. I skal modarbejde...
-Hvad vil De? -Jeg kan ikke slå Dem ud af hovedet.
Jeg har prøvet at ringe, men der blev ikke svaret.
-Må jeg tale med Dem? -Ja, værsgo.
Jeg beklager dybt, at jeg ikke har besøgt Dem før nu.
-Jeg har aldrig prøvet det her før. -De er bange.
Ja.
Det ville jeg også være.
-Kom ind. -Tak.
Må jeg spørge Dem om noget?
-Er De kommunist? -Kommunist? Nej.
Det mente jeg heller ikke, men folk siger, De er-
-fordi De forsvarer en morder.
-Tag plads. -Tak.
-Vil De have en kop kaffe? -Ja, tak.
Undskyld roderiet.
Min kone og jeg skændtes, da vi kom hjem fra retssagen. Hun-
-pakkede Walters ting og ringede til genbrugsbutikken.
Hun siger, hun vil lægge fortiden bag sig.
Hun siger, hun må videre med sit liv.
-Hun er ikke sig selv. -Det må være svært.
I starten skulle jeg køre hende ud til Walters grav hver morgen.
Hun græd og græd. Dag og nat i flere måneder.
Jeg ville sådan ønske, at man kunne lave om på det skete.
Det æder mig op.
Hun var så munter.
Vi havde det sjovt sammen.
Vi havde det godt.
Vi grinede altid sammen.
Walter tog sine første skridt her på dette gulv.
Han slog sin hage på sofaens armlæn.
På den samme sofa sad han sammen med Hope-
-en uge før de døde.
Når man mister et barn-
-bliver alle minderne forseglet et bedre sted.
Forseglede...
Som en helligdom.
De har altså søgt om at blive Matthew Poncelets åndelige rådgiver?
-Han bad mig om det. -Det er ret usædvanligt.
De bliver den første kvinde, der påtager sig det.
Man skal være meget erfaren.
Han skal henrettes om seks dage og har desperat brug for frelse.
Kan De klare det?
Det håber jeg.
-Jeg har bedt om vejledning. -De kan frelse drengen.
Hvis han modtager sakramentet, før han dør. Det er et job.
Hverken mere eller mindre.
Kom endelig til mig, hvis De får brug for hjælp.
Jeg vil ikke begraves her. De siger, mor skal ordne begravelsen.
Vil du ringe til hende? Hun bryder totalt sammen.
-Læser du nogensinde i Biblen? -Jeg har bladret lidt i den.
Ligesom W.C. Fields læste den. Han spillede altid druksut på film.
Han ligger på sit dødsleje, da en ven kommer på besøg.
Vennen siger: "Du tror ikke på Gud. Hvorfor læser du Biblen?"
Fields svarer: "Jeg leder efter en smutvej."
Det gør jeg altså ikke.
Regn, regn, regn.
Et skidt tegn. De har allerede henrettet den sorte Tobias.
Det er Wayne Purcells tur i aften. Så er det to sorte.
Guvernøren føler sig presset til at tage en hvid nu, og det er mig.
Jeg håber sgu, de gør rent efter niggeren, før jeg kommer ind.
Var din far racist? Jeg tænker på, hvem der har lært dig at hade.
-Har du kendt nogle sorte? -De boede over alt, da jeg var barn.
-Legede du med de sorte børn? -Nej, men de overfaldt os engang.
Vi smed sten efter dem. Næste dag smadrede de vores cykler.
-Kan man bebrejde dem? -Slaveriet er slut, men de jamrer.
-De børn, der smadrede din cykel? -Jeg hader folk, der brokker sig.
I mit kvarter er der mange gode og hårdt arbejdende mennesker.
Jeg kender mange luddovne farvede, der lever af bistand.
-Har du været udsat for fordomme? -Nej.
Hvad tror du, folk kalder dem, der sidder på dødsgangen? Uhyrer.
Menneskeligt affald, uduelige typer, som udnytter samfundet.
De dræber mig, og jeg er uskyldig. Men jeg jamrer ikke over slaveriet.
Nogle af de sorte er gode nok. Martin Luther King gjorde det godt.
-Du respekterer Martin Luther King. -Han var ikke doven.
Hvad med de dovne hvide? Det er de dovne, du ikke kan lide.
Lad os skifte emne.
Jesus sagde: "Alle, der griber til sværd, skal falde for sværd."
Ni, otte, syv, seks, fem, fire-
-tre, to, en, ja!
Kun sådan kan vi forhindre, at de myrder igen. Livstid, ja...
Men hvor mange vagter og medfanger skal de dræbe først? De er gale.
Sindssyge!
Kom, så går vi.
Farvel.
Hvis guvernøren og domstolen giver afslag, er Matt død om seks dage.
Vi må finde en bedemand og et sted at begrave ham.
-Vi kan måske donere en grav. -Nogen skal forrette begravelsen.
Og vi må have noget tøj.
-En habit. -Habit?
Hvad størrelse bruger han mon?
Aner det ikke.
Hvor høj er han?
Tja, han er ret stor, tror jeg. Men ligger de i størrelse-
-stor, medium og lille?
-Jeg har aldrig købt en habit før. -Det ville være et syn for guder.
En nonne, der er ude at købe en habit.
Jeg ved intet om den slags. Sikke en underlig situation.
Hope blev student i maj. Hun skulle starte i flyvevåbnet-
-den 15. juni, den dag det skete. Hun var nær sluppet væk.
Hun ville gerne udstationeres i udlandet. Hun elskede at rejse-
-og møde mennesker fra andre kulturer.
Den 15. juni skulle hun møde en sergent i Slidell-
-og han skulle køre hende til Baton Rouge.
Dagen før havde vi købt de forskellige ting, hun skulle bruge.
Ved 17-tiden tog hun af sted for at passe sit servitricejob.
Bagefter skulle hun møde Walter.
Da hun ville gå, opdagede jeg, at sømmen på hendes kjole løb.
Hun havde travlt, så jeg hæftede den op med sikkerhedsnåle.
Så gik hun. Når ens barn går, ved man ikke-
-at det er sidste gang, men ser dem i live.
Havde jeg vidst det, ville jeg have sagt, hvor højt jeg elskede hende.
Mine sidste ord til hende... Det sidste hun hørte mig sige-
-var noget om den kjolesøm.
Næste dag ventede vi på, at hun skulle stå op til sin store dag.
-Vores barn skulle flytte hjemmefra. -Hendes værelse var tomt...
Sengen var uredt, så jeg ringede til familien Delacroix.
Det var slemt, da de sagde, at Walter heller ikke var hjemme.
Et kort øjeblik tænkte vi-
-at de måske var stukket af for at blive gift.
Men den slags var hun for fornuftig til at gøre.
Jeg gik til politiet og meldte hende savnet.
Tre dage senere arrangerede sheriffen en eftersøgning.
-Jeg gik med. -Men de fandt ingenting.
Torsdag den 20. juni fandt nogle unge mennesker-
-en taske, noget tøj og en pung, som de afleverede til politiet.
Ligene blev fundet om fredagen, seks dage efter de forsvandt.
Min datter var nøgen og lå med spredte ben.
I rapporten stod der, at hendes vagina var flænset.
De kunne ikke finde hendes klassenål-
-fordi den var trængt så langt ind.
Hun elskede den nål og havde den altid på. Der stod:
"Afgangsklassen '88 gør verden bedre."
Politiet lod os ikke identificere liget. Det ville være for svært.
Men jeg kunne ikke klare tanken om at lade dem begrave liget-
-uden at være sikker på, det var Hope, så jeg ringede til min bror.
Han er tandlæge, og jeg bad ham identificere hende på tænderne.
Før han stak hånden ned i den sæk-
-og fiskede Hopes kæbe op, var han imod dødsstraf.
Bagefter var han for.
Jeg vidste, at det måtte være Hope, det sagde min fornuft mig-
-men jeg måtte være sikker.
-Det er søster Helen Prejean. -Goddag, Emily.
I orden.
Kom, vi går ud i køkkenet, så laver jeg lidt kaffe.
-Jeg mødte Poncelet i retten. -Jeg ender ikke i stolen, farmand.
Du skal stege, og jeg vil se dig syde.
Jeg stod tæt på en sherif og kunne have taget hans pistol og skudt.
Gid, jeg havde dræbt Poncelet. Så var jeg lykkeligere i dag.
-Hvorfor ombestemte De Dem? -Hvabehar?
Hvorfor gik De over på vores side?
Jeg kom blot for at se, om jeg kunne hjælpe jer...
-Og bede med jer. -Tak.
Men...
Han bad mig være sin åndelige rådgiver og være der, når han dør.
Hvad sagde De?
At jeg ville gøre det.
Vi troede, De var her, fordi De havde ombestemt Dem.
Nej.
-Hvordan kan De komme her? -Hvordan kan De støtte det svin?
Jeg har aldrig gjort den slags før. Jeg prøver bare-
-at følge Jesu eksempel. Han sagde, at alle mennesker er mere værd...
-...end deres værste handling. -Men han er jo et dyr!
Nej, dyr voldtager og myrder ikke deres egne.
Han er Guds fejltagelse-
-og De vil holde hans hånd. De vil trøste ham, når han dør.
Der var ingen, der trøstede Hope, da de udyr smed hende ned i græsset!
-Han må stå til ansvar. -Erkender han, hvad han har gjort.
-Angrer han? -Han siger, han er uskyldig.
-De er ude på dybt vand her. -De har ikke prøvet at føde børn.
De har ikke passet et sygt barn. De beder bare en bøn og sover trygt.
Jeg har lært at respektere kirken, men De må gå nu, søster.
Jeg er ked...
Vent! Hvis De virkelig er ked af det-
-og tænker på os, ønsker De at se retfærdigheden ske fyldest.
De kan ikke både være hans og vores ven.
De har bragt fjenden ind i vores hjem. De må gå.
Jeg har en god familie, de er uskyldige. Jeg har to familier.
-Jeg vil dø for dem begge. -Deres anden familie er...
Mine medfanger, Det Ariske Broderskab.
-Er De tilhænger af Hitler? -Han fik tingene gjort.
Ligesom Castro. Hitler gik nok for langt, men han var på rette spor.
-Han myrdede seks millioner jøder. -Det er aldrig bevist.
Hvad har jeg med ham at gøre? Jeg må være gal.
Det er Hilton Barber. Vi må have et strategimøde.
I Shreveport Times siger Poncelet, at selv om han fik en ny chance-
-ville han gøre noget nyttigt som at gå med i en terroristgruppe.
Vi må få ham til at holde op med det.
-Hvornår skal vi i højesteretten? -Om et par dage.
-Vi har for lidt folk. -Hvad lavede du i går?
-Jeg var til tandlæge med mit barn. -En mand risikerer at dø!
Er du utilfreds, så kan du jo finde en anden frivillig advokat.
De læser, at du beundrer Hitler og vil sprænge folk i luften.
-Offentlige bygninger, ikke folk. -Folk dør ved eksplosioner!
-Jeg kan bare ikke lide regeringen. -Du gør det så nemt for dem.
Du giver dem et billede af en gal nazist, som fortjener at dø.
-Du gør det svært for os. -Du kan bare gå.
Ikke tale om.
Men sig bare til, hvis du synes, jeg skal gå.
-Tænker du aldrig på de to unge? -Det, der skete, var frygteligt.
-Tænk på deres forældre. -Næppe. De vil jo myrde mig.
Deres børn blev skudt, stukket og voldtaget...
De døde ude i skoven. Tænk, hvis det var din mor eller din lillebror?
-Hvad ville du så gøre? -Jeg ville slå dem ihjel.
Jeg forstår dem, men de tager fejl. Jeg vil have en løgnedetektortest.
Det ændrer ikke noget, men min mor skal vide, at jeg ikke dræbte dem.
Det var flot.
Morer I jer?
-Hvordan går det med siden, Herbie? -Fint.
-Hvordan har du det, Kenitra? -Godt.
-Vi går, Kenitra. -Hej, hej.
Hov, hvad sker der?
Folk snakker. Dit navn blev nævnt i forbindelse med Poncelets racisme.
De ved ikke, hvad du laver og tror, du holder mere af ham end af dem.
-Undskyld, Colleen. -Pyt. Jeg elsker dig stadig.
Du skal bare vide det.
Jeg har købt en habit i genbrugsbutikken.
Jeg snakkede med biskop Norwich. Han ordner begravelsen.
Bedemanden arbejder gratis. Forsamlingslederne holdt et møde-
-og vi fik lov at begrave ham hos os.
-Gæt, hvem han skal ligge hos. -Hvem døde sidst?
Søster Celestine.
Husker du, da hende den lille søde kom og præsenterede sin mand?
Søster Celestine sagde: "Godt, jeg ikke skal dele seng med en mand."
Nu skal hun ligge ved siden af en mand for evigt.
Min datters morder bliver prøve- løsladt næste år. Han sad seks år.
Jeg kan ikke klare tanken om, at han er fri, når hun er død.
Min datter blev dræbt af sin eksmand.
...hun blev stukket ihjel ude i vores have af min søns bedste ven.
Han havde overnattet hos os og var med til morgengudstjeneste.
Jeg har lige mistet mit barn.
Da vores barn blev dræbt, gik der en uge, før de fandt liget.
Anklageren behandlede os, som om vi var forbryderne.
Min kone-
-har ansøgt om skilsmisse.
Vi takler vores søns død på hver sin måde.
"Til døden os skiller."
Det er ikke usædvanligt.
De fleste bliver skilt efter tabet af et barn. Omkring 70 procent.
Jeg ville ønske, jeg kunne le og have det sjovt igen.
Jeg holder der.
Tak, fordi De inviterede mig, mr Delacroix.
Pas på Dem selv, søster.
Hvad laver du?
Op med armene.
Værsgo.
De kan sidde der.
Kan du lide mit nye hjem?
Jeg er udvalgt. Jeg har hele stedet for mig selv.
De har sat ti mand til at bevogte mig.
De tjekker mig hvert kvarter, så jeg ikke tager livet af mig.
Jeg har aldrig fået så meget opmærksomhed før.
-Hvornår kom du herned? -I aftes. Sent.
Jeg nåede ikke at sige farvel. Ordnede du den løgnedetektortest?
Jeg har ringet rundt, men foreløbig uden held.
Så er det altså slut. Min ferie i dødens hus.
Tre stille dage. Jeg har tid til at læse Biblen og finde en smutvej.
Finde en smutvej.
Læste du noget om Jesus?
Hellig mand, gjorde nogle gode ting, kom i himlen.
Æret være Jesus.
Der står skrevet om, da Jesus ventede på døden alene.
Han og jeg er forskellige. Han vender den anden kind til.
Man skal være stærk for at vende den anden kind til.
-Du elsker rebeller. Hvad var Jesus? -I hvert fald ikke rebel.
-Han var en farlig mand. -Hvorfor er kærlighed farlig?
Hans kærlighed ændrede alt. Alle de udstødte mennesker-
-prostituerede, tiggere, fattige...
Han respekterede dem, elskede dem, viste dem deres eget værd.
De blev så stærke, at magthaverne blev nervøse-
-og var nødt til at dræbe Jesus.
Lidt ligesom mig.
Nej, ikke det fjerneste.
Jesus gav os kærlighed. Du så til, mens to unge mennesker blev dræbt.
-Gå væk fra døren, søster. -Hvad sker der?
-Kom så ud, knægt. -Hvad sker der her?
-Det varer en time. Gå en tur. -Hvor skal han hen?
Det kan jeg ikke sige.
Fader Farley ringede. Han er her om lidt.
Hvor længe tror De, det store træ har stået der?
Det er svært at sige.
Jeg så, De stod udenfor porten, da Purcell var blevet henrettet.
-De virkede rystet. -Rystet? Nej.
-Var De derinde, da det skete? -Jeg spænder dem fast. Venstre ben.
Det er min opgave. Vi fører fangen ind til henrettelsen.
-Det må være svært. -Ja. Jeg sov næppe den nat.
Det påvirker alle, der ser det. Om man er for eller imod.
Det er en del af jobbet. Fangerne får blot som fortjent.
Det er let at komme her og kritisere procedurerne.
Det, der kan virke ulogisk eller unødvendigt-
-har sin rod i fornuft og erfaring.
-Jeg vil jo bare spille en salme. -Vi ved, at musik vækker følelser.
Følelser, som kan give en uventet reaktion hos fangen.
Er det i orden, jeg spørger, hvad fængselsdirektøren mener?
Jeg ser helst, De lader være, men gør det, hvis De synes.
De demonstrerede udenfor porten ved den sidste henrettelse.
Kender De det Gamle Testamente? Slår man et andet menneske ihjel...
-...skal man straffes med døden. -Kender De det Nye Testamente?
Jesus taler om nåde og forsoning.
Poncelet må forstå, at Jesus døde for sine synder.
Kan han det, er forsoningen hans, og hans sjæl kan få evig fred.
Ens mening om dødsstraf har intet med det at gøre. Læs i Romerbrevet:
"Enhver skal underordne sig de øvrigheder, han har over sig-
-thi der er ingen øvrighed, uden at den er fra Gud-
-og de, som står den imod, vil pådrage sig selv dom."
-Hvad er der sket? -Hun kollapsede inde på mit kontor.
Jeg besvimede bare. Jeg skal bare have lidt mad.
-Vil I sige til Matt, hvor jeg er? -Når vi er færdige.
-Han skal have det at vide nu. -Jeg ordner det.
-Det var ikke hjertet. -Jeg er bare sulten.
De tror åbenbart, vi lever af luft eller sådan noget.
Er det til henrettelsen?
Ja. Vi går ind for åbenhed omkring den.
Det er dejligt at slippe for den elektriske stol. Nålen er nemmere.
-De skal få lidt mad. -Hvem sætter nålen i?
-Det er fortroligt? -Er det Dem?
Vi må ikke afsløre detaljer vedrørende henrettelsesproceduren.
-De får lidt mad, før De skal hjem. -Jeg må tilbage til Matt.
Beklager. Fængselsdirektøren siger, det er slut for i dag.
Hvor blev du af i går? Går det? Jeg fik ingenting at vide.
Gjorde du ikke? De lovede jo at give dig besked!
Jeg blev vejet og målt, så de ved, hvor stor kisten skal være.
-Og så var du væk, og jeg var alene. -Undskyld, Matt.
Undskyld.
-Føler du dig nogensinde alene? -Ja, da.
Om søndagen lugter jeg røgen fra naboens grill og hører børnene le-
-mens jeg sidder på mit værelse. Jeg føler mig så dum.
Jeg savner kvinder mest herinde.
Før gik jeg i byen og hørte musik. Dansede hele natten.
Jeg og mine veninder tog et tæppe og kørte ud i skoven med lidt pot-
-og så gjorde vi det. Du er gået glip af noget.
Hvis jeg havde haft en familie, var jeg nok hos dem og ikke her nu.
Jeg er glad for, du er her.
Synes du, jeg skal give din datter besked?
Nej, lad hende være.
De bliver din død.
De får ikke lov at knække mig.
Jeg håber, Gud vil holde mig oppe. Ventetiden er det værste.
Vi hører snart fra domstolen, og vi skal møde guvernøren i aften.
Han hjælper mig ikke.
Gid jeg ikke havde sagt alt det pis om Hitler!
Der bliver ikke flere interviews.
Godt. Jeg burde holde min store kæft.
-Løgnedetektoren er klar i morgen. -Alle tiders.
Ham, der udfører prøven, tror ikke, den giver et nøjagtigt svar.
Du skal henrettes i morgen. Testen fejlfortolker ofte stress som løgn.
Ingen problemer.
Har du læst Biblen?
Jeg forsøgte i aftes. Men det dysser mig i søvn-
-og jeg vil være vågen.
Det er fint, at du prøver at frelse mig, men Gud og jeg har en aftale.
Jesus døde for vores skyld. Han vil tage sig af mig på Dommedag.
Frelsen er ikke en fribillet, man får, fordi Jesus betalte.
Man må skaffe sig sin egen frelse. Det er hårdt arbejde.
Du skulle læse Johannes Evangeliet, kapitel otte, hvor Jesus sagde:
"I skal forstå sandheden, og sandheden skal frigøre jer."
Jeg slår det op. "...sandheden skal frigøre jer." Det lyder godt.
Er det så i orden, hvis jeg klarer løgnedetektortesten?
Matt...
Hvis du gør...
Jeg vil hjælpe dig med at dø en værdig død.
Men du må erkende dit ansvar for Walters og Hopes død.
Hilton Barber - biskop Norwich.
Guvernør Benedict er en modvillig fortaler for dødsstraf.
Han har magten til at forhindre henrettelsen og redde en mands liv.
Jeg har bedt om et privat møde for at gøre det mere personligt.
Som repræsentant for staten må jeg følge loven.
Jeg må underlægge mig folkets vilje. Jeg vil gennemgå sagen nøje.
Men uden klare beviser for uskyld-
-blander jeg mig ikke i processen.
Domstolen har ikke svaret endnu.
Vi har måske et pletskud i et af retsspørgsmålene.
Maden er færdig, Helen.
Du søger en kærlighed så stor, at den opsluger alt ondt.
Inkarnationer er usædvanlige. Du er ingen helgen, Helen.
Helen. Helen?
-Helen... -Åh, mor!
-Har du det godt? -Ja, jeg drømte bare.
-Hvornår skal du være der? -Klokken ni.
-Har du stillet uret? -Ja.
Det er så underligt.
En mand skal dø for øjnene af mig i morgen.
-Har han erkendt noget? -Nej.
Han er så opfyldt af had, at han ikke stoler på nogen.
Han skubber mig fra sig.
Du er ude på dybt vand.
-Tænk på, da du gav mig et blåt øje. -Jeg havde feber.
Du var ude af dig selv, var hysterisk og skreg.
Du prøvede at løbe ud på gaden.
Du slog mig og sagde, du hadede mig. Du skreg, men jeg holdt dig fast.
En mors arme er stærke, når hendes barn er i fare.
Jeg har ikke sovet i nat. Jeg ville ikke have de piller, de gav mig.
Jeg vil se døden i øjnene.
Jeg respekterer dit behov for fred.
Jeg forstår det, hvis du vil være alene eller sammen med familien.
Nej, bliv. Jeg vil have nogen at snakke med til det sidste.
Jeg er her.
Gid man døde af den første sprøjte. Mærker man noget?
Lungerne ryger først. Som om man bliver kvalt hurtigt.
Det må gøre ondt.
De siger, at kroppen ikke bevæger sig.
At den ikke ryster.
Stakkels mor.
-Har du hørt fra domstolen? -Ikke endnu. Det er et godt tegn.
-De har måske fundet noget. -Tak, Hilton.
Sig mig en ting, søster. Hvad gør en nonne et sted som dette?
Burde De ikke undervise? Ved De, hvad han har gjort?
Hvordan han dræbte dem?
Det er forkert at dræbe for at vise, at det er forkert at dræbe.
-Biblen siger "øje for øje". -Ved De, hvad den ellers siger?
Dødsstraf skal bruges ved utroskab, prostitution, homoseksualitet-
-vanhelligelse af sabbatten og foragt for forældrene.
Jeg vil ikke diskutere Biblen med en nonne, for så taber jeg.
Hun faldt for Matts charme efter en ganske kort telefonsamtale.
-Jeg tror, du ville hugge min pige. -Hun lyder som en lækker, lille sag.
Hun er nu ikke så lille.
-Pas godt på hende, Craig. -Hun ligner...
-Hvad hed din kæreste i skolen? -Jeg havde så mange kærester.
Hende med det sjove navn. Maddie... Maldy...
-Madrigal. -Madrigal Parmelee. Hun var lækker.
-En rigtig lille frækkert. -Matthew!
Undskyld, mor. Hun var en pæn og respektabel ung kvinde.
-Har du en kæreste, Troy? -Nej.
-Hvorfor ikke? -Jeg fisker og tager på camping.
-Troy har lige fået et nyt telt. -Et militærtelt, ikke et tøsetelt.
-Fortæl om den nat ude i haven. -Det var mig, der var bange.
-Jeg bad ham komme ind. -Det passer jo ikke.
Kom nu, fortæl det hele.
Paul og jeg slog teltet op og lavede mad derude.
-Vi ristede kartofler og pølser. -Og hvad så?
-Ved midnatstid... -Nej, klokken ni.
-Vi hørte en slags stort dyr. -En kanin?
-En pungrotte? -Et egern?
-En mus? -Det var stort og ulækkert.
Se mig i øjnene, lille mand.
Gik I ind, fordi mor kaldte, eller fordi I var bange?
Sig det så.
Afsløret!
Folk spørger om begravelsen. Det gør mig gal, når du ikke er død.
-Beklager, men tiden er gået. -De må være her til kl. 18.45.
Det er på tide at gå.
Værsgo, Poncelet.
Det er alle mine ting. I skal tage dem med hjem.
Del det mellem jer. Undtagen mine støvler. Dem vil jeg have på.
Rejs dig. Så er det tiden at sige farvel.
Vi ses, Matt.
-Farvel. -Ikke farvel, lille mand.
-Beklager. -Må hun ikke omfavne ham?
Desværre ikke. Af hensyn til sikkerheden.
Græd ikke, mor. Jeg siger ikke farvel nu.
-Jeg ringer i aften. -Vær stærk, Matt.
Græd ikke, mor. Jeg ringer senere.
Vi elsker dig, Mattie.
Hvis jeg havde lagt armene om ham, havde jeg aldrig sluppet.
-Klarer min mor det? -Ja, Matt.
Godt. Farvel.
Jeg har aldrig smagt rejer før. Det er lækkert.
Hvad blev resultatet af løgnedetektortesten så?
Den viste kun stress. Resultatet kan ikke bruges.
Er fyren sikker? Helt bombesikker?
Jeg synes selv, det gik godt. Jeg var ikke stresset.
-Hvordan kunne det mislykkes? -Kun en robot ville være rolig nu.
Hvordan kunne det gå galt?
Lad os snakke om det, der skete den aften.
Det vil jeg ikke.
Kom herud. I er på privat grund.
-I er på privat grund. -Vi kører nu.
-Ud af bilen. -Vi kører jo nu.
Ud af bilen!
-Hvor skal vi hen? -Der ligger et værtshus hernede.
-Vi kan ikke lade jer gå. -Chefen bliver skidesur.
Så er vi her. Det er værtshuset. Ned på knæ.
Jeg er rasende på dem og deres forældre, som skal se mig dø.
Jeg er gal på Vitello. Men jeg ved, hvad jeg skal sige til familierne.
-Skal dine sidste ord være hadske? -Percy vil slå mig ihjel!
Tænk på hans vrede. Han skal aldrig se sin datter igen.
Han skal aldrig omfavne hende igen. Du har taget så meget fra dem.
De har kun sorgen tilbage. Det er din skyld.
-Hvorfor var du derude? -Jeg var skideskæv.
I havde chikaneret folk i området i flere uger.
Hvad var det? Så du op til Vitello?
-Ville du imponere ham? -Aner det ikke.
-Du kunne være gået din vej. -Han gik bananas!
Du anklager ham, narkoen, de sorte og de unge, fordi de var der!
Hvor er Matthew Poncelet i det hele? Er han et uskyldigt offer?
Jeg er ikke et offer.
Poncelet...
Appellen blev afslået. Det gør mig ondt.
-Vær venlig at gå ud på gangen. -Jeg venter udenfor.
Matt? Jeg er ked af det. Jeg føler, jeg har svigtet.
Det har du ikke. Jeg er taknemlig for din hjælp.
-Hvad skriver hun? -Formularerne til vidnerne.
Det er ikke dig, der har svigtet. Det er retssystemet.
Jeg kører med det samme.
Hjælp mig, kære Gud. Det her sted er så skræmmende.
Dette mord er så koldt og beregnende.
Giv ham styrke. Giv mig styrke, Jesus.
Hjælp os.
Giv os styrke, kære Gud.
De har barberet mit ben.
-Hvorfor? -Det kniber vist med årer på armen.
-Hvad er det for et nummer? -Det er fra Marions tid.
Så de kunne identificere mig, hvis jeg skulle blive dræbt.
Gjorde det ondt at få lavet alle dem?
Du ser mine tatoveringer og tror, jeg er et dårligt menneske.
Næh, du er bare mere farvestrålende, end jeg troede.
Jeg skulle have to sprøjter. En be- roligende og en med antihistaminer.
Det bliver et grimt syn, hvis jeg ikke kan tåle den første sprøjte.
Jeg har noget til dig.
Det er min Bibel. Jeg har selv dateret den.
Tak, Matt.
Gå væk fra cellen, søster.
Jeg skal ringe hjem. Bliver du her?
Det skal jeg nok. Men du får lidt privatliv.
Hej. Du ved, hvad jeg laver. Hvad laver du?
Tiden går.
Nå, er du nu i røret?
Skal du sove i telt i nat? Jeg vil snakke med dig, mor.
Græd ikke, mor. Græd ikke.
Sådan var det ikke, mor.
Jeg var lille.
DØDE:
Matthew Poncelet. 13.4 1994, Angola Fængslet.
Lad mig snakke med ham.
Pas godt på mor, Troy. Pas godt på hende.
Mor? Mor?
Jeg elsker dig, mor.
Jeg lod det bare komme. Jeg sagde til mor, at jeg elskede hende.
Jeg hader at sige farvel. Jeg lovede at ringe, hvis jeg kan.
Hvad er der, Matt?
Mor sagde, at hun er ked af, at jeg nogensinde mødte Vitello.
Men sådan må hun ikke tænke.
Du sagde, jeg kunne være gået, men det gjorde jeg ikke.
Jeg var et offer.
Jeg var en kujon. Han var ældre og en hård negl. Jeg...
Jeg ville være ligeså hård som ham og turde ikke sige ham imod.
Jeg sagde til min mor, at jeg var fej.
Hun sagde bare: "Det var ikke dig, Matt. Ikke dig."
Din mor elsker dig, Matt.
Drengen...
Walter...
Hvad?
Jeg dræbte ham.
-Og Hope? -Nej.
Voldtog du hende?
Ja.
-Tager du ansvaret for deres død? -Ja.
I aftes faldt jeg på knæ og bad for dem. Det har jeg aldrig gjort før.
Der findes en sorg, som kun Gud kan berøre. Du gjorde noget frygteligt.
Men du har din værdighed nu. Den kan ingen tage fra dig.
Du er Guds barn, Matthew Poncelet.
Det er jeg aldrig blevet kaldt før. Meget andet, men aldrig det.
Jeg håber bare, at min død kan give dem fred.
Det er måske det bedste, du kan ønske for dem.
Jeg har aldrig kendt til rigtig kærlighed.
Jeg har aldrig elsket en kvinde eller nogen anden.
Jeg skal dø for at finde kærligheden.
Tak, fordi du elsker mig.
Sikke tiden flyver af sted.
-Jeg fryser. -Kan vi få en jakke? Han fryser.
-Hvordan gik det med den sang? -Salmen?
Man må ikke spille musik her, så jeg fik ikke lov.
-Du kan teksten. Syng den. -Jeg kan ikke synge.
Kom nu.
hvis du sejler gennem stormen på et hav, drukner du ej
hvis du vandrer gennem åben ild brænder du dig ej
hvis du står på Helvedets rand
og døden banker på
så vid at jeg er der
gennem alting
vær ikke bange jeg viser dig altid vej
kom, følg med mig
og jeg skal give dig ro
Tak.
Gå ud på gangen, søster.
Giv mig mine støvler! En mand, som møder døden med ble og tøfler...
Jeg er ude af det nu! Det er slut med at leve i et bur!
-Matt... -Søster Helen...
Jeg skal dø.
-Sandheden har gjort dig fri. -Gud kender sandheden om mig.
Jeg skal til et bedre sted og er ikke bange. Kan du klare det?
-Ja, Kristus er her. -Jeg er ikke bange.
Jeg ønsker, at det sidste du ser i denne verden-
-er et kærligt ansigt.
Se på mig, når de gør det. Se på mig.
Jeg vil være det kærlige ansigt.
Så går vi, Poncelet.
-Må søster Helen røre ved mig? -Ja, det må hun.
Død mand på vej!
"Frygt ikke, jeg genløser dig, jeg kalder dig ved navn-
-du er min."
"Når du går gennem vande, er jeg med dig."
"Når du går gennem ild, skal du ikke svides."
"I Faderens, Sønnens og Helligåndens navn."
De må stoppe her, søster.
-Ser du til mor engang imellem? -Det lover jeg.
Vil du sige et sidste ord, Poncelet?
Ja, det vil jeg.
Mr Delacroix...
Jeg vil ikke forlade denne verden med had i mit hjerte.
Jeg beder om forladelse for det, jeg har gjort.
Det var en frygtelig handling at tage Deres søn fra Dem.
-Hvad med os? -Mr og mrs Percy...
Jeg håber, at min død giver jer fred.
Jeg vil bare sige, at det er forkert at dræbe.
Uanset hvem der gør det. Jeg, I eller jeres regering.
Jeg elsker dig.
Lad Guds kærlighed og Jesu Kristi fred velsigne os og trøste os-
-og tørre tårerne bort fra vore øjne. Amen.
I Faderens, Sønnens og Helligåndens navn. Gå i fred.
Vær stærk for din mors skyld.
-Mr Delacroix. -Søster.
Det er godt at se Dem.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg kom. Jeg er hadefuld. Har ikke Deres tro.
Det er ikke kun tro, så let er det ikke. Det er hårdt arbejde.
Vi kan måske-
-hjælpe hinanden med at finde en vej ud af hadet.
Jeg ved snart ikke. Jeg tror det ikke.
Jeg må af sted.
Godaften.
-Hej, Idella. -Herbie!
VI ELSKER DIG, SØSTER HELEN
Tekster: Anne Jensen Broadcast Text